George, jeg tok med alt jeg kunne finne om Jim Prideaux.
Prideaux og Bill Haydon sto hverandre faktisk svært nær.
- Det hadde jeg ikke innsett. - Ja.
Takk. Operasjon Testify.
Vi må fremdeles forstå hva som skjedde, eller snarere hvorfor.
Mappen du lånte ga oss i det minste et dytt i rett retning.
Jeg vet hvem jeg skal prate med nå. Dagen din har ikke vært bortkastet.
- Det er jeg glad for. - Prideaux har blitt lærer.
På Thursgoods gutteskole. Det ligger i sørvestre England.
Ok.
Tre, to, én...gå!
Kom an! Kom an!
Håndbremsen på. Giret i fri. Skru av tenningen!
Hvor lang tid tok det, sir? Hvilken tid fikk jeg?
- Hva ble tiden, Rhino? - Vær så snill, hvor lang tid tok det?
Godt gjort, Roach. Jeg visste at du ville klare det andre gangen.
Hvor lang tid, sir?
Nå, Jumbo... Ser du den mannen?
- Har du sett ham før? - Nei, sir.
- Har noen sett ham før? - Nei, sir.
Ikke lærer og ikke fra landsbyen. Hvem er han? Tigger eller tyv?
- "Tinker, Tailor, Soldier, Sailor." - "Richman, Poorman, Beggarman..."
Hvorfor ser han ikke denne veien? Det er litt rart.
En gjeng gutter kappkjøre med en bil og han ser ikke engang.
Det ville vel dere gjort? Liker han ikke gutter? Eller biler?
Han så ikke engang på bilen. Den beste noensinne fra Storbritannia.
Ok. Kom nærmere. Kom an.
Ser dere ham igjen, så fortelle. Eller andre skumle personer.
Ja, sir.
Vi vil ikke ha noen heksedoktorer her som later som om vi ikke fins.
- Ser dere noe, så si ifra. Ok? - Ja, sir.
Jeg liker ikke at skumle folk henger rundt skoler.
På min forrige skole tømte en gjeng hele stedet.
Pokaler, penger, guttenes klokker. Ikke noe er hellig for dem.
Vi vil ikke at de skal ta Alvisen.
Den er uerstattelig. Takket være sosialismen.
- Hårfarge, Jumbo? - Ganske lys, sir.
- Hvor høy? - Omtrent som du, sir.
- Alder. - Vel...vanskelig å si, sir.
Så klart, på så langt hold. Du kjenner ham sikkert igjen.
Den beste iakttakeren, Jumbo Roach. Så lenge han holder brillene rene.
Sir...
- Å, er det deg, Jumbo? - Jeg fikk vondt i beinet, sir.
Å, du godeste.
Kom! Kan du reise deg opp? Forsiktig.
Forsiktig.
Falt du ned fra steinene, Jumbo? Får jeg se... Ingen brudd.
Bare en skramme. Det fikser husmor raskt.
Det blir en god unnskyldning for å slippe aftensangen.
Skal du si at du snublet på stien?
Nå har vi en hemmelighet. Jeg vet at jeg kan stole på deg.
Vi kan holde på hemmeligheter, ensomme ulver som du og jeg.
Er det på grunn av den mannen? Skulle du skyte ham?
Er du hemmelig agent, som Bulldogg Drummond i den boken?
Noen gutter ville kalle deg Bulldogg men vi syntes Rhino var bedre.
- Større enn en bulldogg. - Vel...jeg har vært soldat, Jumbo.
Det du akkurat så, er bare en suvenir.
Det har seg slik, forstår du.
Hvordan jeg fikk den, er også en hemmelighet jeg holder for meg selv.
Det forstår du vel, Jumbo? Det var det jeg visste.
- God natt, Jumbo. - God natt, sir.
Takk, sir.
- Vel, vell. Det var lenge siden. - Hallo, sir.
- Liker du det? - Svært imponerende.
Det er bedre enn å selge vaskemaskiner.
Det føles litt underlig å ha smoking klokken ti på formiddagen.
Det minner om å jobbe under dekke som diplomat.
Tro det eller ei, men det er lovlig. Til en avveksling.
- Vi har matematikken på vår side. - Det er jeg sikker på.
Arbeidsgiverne mine lar meg kanskje investere selv snart.
De er tøffe, men svært foretaksomme.
Som vi var før i tiden.
Så... hva kan jeg stå til tjeneste med?
Jeg vil prate om natten da Jim Prideaux ble skutt.
Natten for Operasjon Testify, som den ble kalt.
- Skriver du dine memoarer, George? - Vi åpner saken på nytt.
Hvem er "vi", gamle gutt?
Lacon kalte meg inn, med ministerens velsignelse.
Du kan få et nummer som bekreftelse, men helst ikke.
Makt korrumperer, men noen må styre. Da tar Lacon seg-
- motvillig opp til toppen.
Mappen er manipulert.
Av det som fins i mappen, er det mest brukbare-
- at du var vakthavende den natten.
Jeg var tilbake etter tre år i Tokyo.
Så jeg hadde tenkt å ta en måneds ferie i sørlige Frankrike.
Da plukket Controls livvakt Mendel meg opp og tok meg til Control.
Det føltes skummelt. Det var bare radio- og kryptopersonale der.
Den heksa, Molly noe, hørte. Så geskjeftig hun var.
- Molly Purcell. - Du var i Berlin...
Haydon oppover i landet og Alleline i Skottland.
Control hadde feid helt rent. Herregud, som han så ut.
Jeg visste at han ikke var som før, men jeg var ikke forberedt.
Det var som å åpne en kiste. Han kastet ikke bort tid på småprat.
Jeg trenger en på sentralbordet. En som er gammel i gamet.
Jeg kan ta inn noen fra utpostene, men du er bedre.
Du har vært borte lenge og unngått våre maktkamper og vendettaer.
Du vet ikke hva jeg prater om. Det er bra.
Bare gjør akkurat som jeg sier!
Det kan oppstå krise i natt. En mann utfører en spesiell jobb.
Det er av ytterste viktighet for tjenesten og for oss.
Det kan forandre alt for oss.
I natt skal du være mellommann.
Mellom meg og alt som skjer i bygningen.
Om noe kommer inn... Et radioanrop, en telefon, et brev, hva som helst...
Uansett hvor banalt det virker, må du vente...
...til kysten er klar og siden ta det til meg. Personlig, Sam.
Ikke bruk interntelefonene! Ikke skriv ned noe for framtidig bruk!
Har du forstått?
Og når alt er over... skal du ikke si et eneste ord om det.
Aldri. Ikke til noen.
Ikke til Smiley. Ikke til Haydon og ikke til Blant. Ikke til noen.
- Om jeg må sende ut noe da? - Bare det jeg ber deg om.
Deres svake forsvar har nok kostet dem kampen-
- som nå kan avgjøres av Paul Mariner.
Eller av Woods-
- eller av Mühren...eller av Wark...
Men det blir ingen av dem. Utrolig!
Paul Mariner er helt slått ut.
Han fortjener så mye mer. Han er kampens beste.
Tøv.
Vakthavende offiser.
Ok. Ja, jeg forstår.
Jeg må ringe deg tilbake. Det virker veldig usannsynlig.
- Collins? Det er haster. - Døren er åpen.
Det er kaos i tsjekkoslovakisk radio. Halvparten er kodet, men ikke alt.
- Praha eller Brno? - Brno.
Ja? Kom tilbake, Molly. Fortsett å lytte!
Control?
En tjenestemann på utenriksdepartementet var først-
- med en story fra Reuters i London. Molly fanget det også opp.
Reuters og avisene har gått løs på utenriksdepartementet.
De sier at en britisk spion har blitt skutt i Brno.
Tsjekkerne hevder at det er en provokasjon fra vesten.
De har ikke navngitt den døde ennå.
Vil du være snill og informere meg?
Control, jeg trenger informasjon.
Vi må si noe.
Skal jeg benekte det? Benekte blankt, til å begynne med?
Skal jeg kalle inn noen andre?
Vil du komme ned og ta seg av det selv?
Det kan benektes. Utenlandsk pass. Ingen vet at han var britisk.
Det har gått for kort tid. Selv om han ikke er død.
- Finn Smiley! - Han er i Berlin.
Ja.
Nåvel... Hvem som helst duger. Det går ut på ett.
Be Mendel skaffe meg en drosje.
Du sendte hjem Mendel.
Han har blitt navngitt.
Hallo? Hallo.
Er det fru Smiley?
Så du fikk beskjeden min?
- Hvor la du den? - Jeg ringte Smiley.
I tilfelle hans kone visste hvor du var.
Du er vel en venn av familien?
Jeg så teleksremsen på klubben. Det har visst vært litt skyting.
Var det ikke i Tsjekkoslovakia?
Jim Prideaux er skutt. Tsjekkerne har bare kodenavnet hans, Ellis.
Jim, skutt og drept?
Det var det første vi fikk vite. Så har bare ordet "skutt" blitt brukt.
Tsjekkerne hevder at Prideaux, eller Ellis, hadde falske papirer-
- og at han med kontrarevolusjonære skulle kidnappe-
- en ikke navngitt tsjekkisk general i en skog nær Brno-
- og smugle ham til Østerrike. Det blir flere arrestasjoner.
- Fortsett! - Ifølge vårt militære-
- skjer det store troppebevegelser nær Østerrike.
Lacon har mast. Og ministeren. De spurte: "Hva pokker?" og "Hvorfor?"
Jeg har sendt nødanrop til Smiley, Alleline og Bland.
Jeg er glad du er her. Jeg er lei for det, Bill.
Ok, Sam. Det første vi gjør er at du ringer dette nummeret.
Det er til Tobe Esterhase. Si at du snakker på mine vegne!
Han skal ta de tsjekkiske agentene på London School of Economics.
Og bure dem inn. Nå.
Med en gang, Sam. Jim er verdt mye mer enn de to.
Men det er en begynnelse.
Jeg tar en prat med spionsjefen på den tsjekkiske ambassaden.
Krøker de et hårstrå på hodet hans,-
- knuser jeg hele det tsjekkiske nettverket i landet.
Det kan du meddele hans herre.
Jeg skal gjøre ham til latter.
Jeg må si at det var en glede å iaktta Haydon.
Jeg pleide å oppfatte ham som en ganske nykkefull faen.
Men ikke den natten.
Han dikterte pressemeldingen til utenriksdepartementet.
Og neste morgen sto det i søndagsavisene.
"Avsløringene fra Praha" ble avfeid med verdig forakt.
Hyggelig lesning til frokosten på Savoy.
- Og så dro du til Sør-Frankrike? - I to herlige måneder.
- Var det noen som forhørte deg igjen? - Percy Alleline.
Han var fungerende sjef da. Du var kastet ut og Control lå på sykehus.
Han spurte hvorfor jeg var vakt- havende den skjebnesvangre natten.
Masterman skulle ha vært det.
Jeg hadde ingen steder å sove og en rolig helg på Sirkuset-
- ville gi litt penger til Frankrike-reisen.
- Percy sa at jeg løy. - Var det derfor de sparket deg?
Alkoholisme. Det lå tomme ølbokser i vakthavendes søppelkurv.
Reglementet forbyr all sprit på området. Men hva gjorde du?
Jeg kunne ikke overbevise dem om min uskyld.
Hvis du vil ha noens hals kuttet, så er det bare å ringe.
Sam, var det ikke for sent for Haydons klubb-
- å kjøre teleksen?
Han elsket med Ann den natten. Du gjettet og hadde rett.
Du ringte henne og hun sa at han ikke var der.
Så fort du la på, dyttet hun ham ut av sengen.
Bill kom hit en time senere og visste hva som hadde skjedd.
Men du hadde ikke fortalt Ann.
Jeg finner veien ut selv.
Vær forsiktig, George.
- Smiley. - Jim.
Hvis du ikke er alene... knekker jeg nakken på deg.
Helt alene, Jim.
Pokker ta deg, George. Hva pokker vil du?
Unnskyld Jim, men jeg må få vite hva som skjedde.
Jeg er ferdig. De ba meg slutte, og jeg sluttet.
Hvordan liker du å være lærer? Du var vel det etter krigen også?
Var det også på en gutteskole?
Ikke kom hit og lek katt og mus med meg, George Smiley. Se i mappen!
Sirkusmappen? Ikke tilgjengelig for meg. Jeg er svartelistet.
Så heldig.
Jeg har hatt tilgang til noen dokumenter som Lacon lånte meg.
Ganske gamle saker. De gikk tilbake til studietiden din-
- da du og Bill Haydon møttes i Oxford.
Det fins et brev Bill skrev om deg til veilederen sin Fanshawe,-
- talentspeider på Sirkuset.
Han anbefalte deg til den britiske e-tjenesten.
Jeg husker visse setninger utenat.
"Han har den stillheten som gir pondus."
"Han er min andre halvpart. Sammen danner vi en herlig person."
"Han vil intet mer enn å være med meg eller med mine guddommelige venner."
"Jeg er enormt smigret av komplimentene."
"Han er jomfru, rundt 240 cm lang"-
- og bygget av samme firma som bygde Stonehenge."
Jøss!
Jøss, vi var barn.
Ja, selvsagt.
Hva vil du vite?
Jeg tenkte at vi kunne ha det bekvemt mens vi prater. Det er ikke langt.
Jeg våknet på et fengselssykehus. Gitter for vinduene, høyt opp.
De hadde sine metoder.
Neste gang jeg våknet var jeg i en celle uten noe vindu.
Jeg prøvde å legge en slagplan for forhørene-
- for jeg visste at jeg ikke ville kunne tie.
Hvis jeg ikke ville bli gal og kanskje til og med overleve-
- var en dialog nødvendig. De måtte tro at jeg sa alt jeg visste.
Så jeg ga dem først min versjon av Operasjon Testify,-
- den Control hadde lært meg.
Jeg var sjef for skalpejegerne og handlet uten overordnedes viten-
- for jeg ville bevise at jeg var verdig en forfremmelse.
Hvis jeg kunne tro på det,-
- kunne jeg fortrenge alle tanker på en forræder på Sirkuset.
Ingen muldvarp. Ingen møter med Control. Ingen "Tinker, Tailor".
Jeg var bare der for å vende general Stevcek.
Så tenkte jeg at de kunne få navnene på noen andre fra østblokken-
- som nylig hadde hoppet av.
Til og med en rapport om Brixton, hva som helst.
Bare jeg glemte muldvarpen og "Tinker, Tailor".
Jeg holdt meg til de tsjekkiske nettverkene.
Visste du at jeg rekrutterte grunnleggerne?
- Et fint arbeid. - Det er vitsen.
De brydde seg ikke det døyt om nettverkene. De kjente til alt.
De visste godt at Testify ikke var mitt eget påfunn.
Jeg begynte der jeg ville slutte: med brifingen i St. James.
De ville bare prate om Controls teori om råtne epler:
"Tinker, Tailor" og Sirkusspionen.
- Kjente de til leilighetens adresse? - Til og med merket på sherryen.
Men Controls diagrammer over Stevceks karriere, da? Kjente de til dem?
Nei. Ikke til å begynne med.
Fortell om nettverkene! Klarte noen seg?
Nei.
Det virker som om de ble skutt.
Det sies at du avslørte dem for å redde deg selv. Det er ikke sant.
For Guds skyld, kan vi ikke gå noe sted der man kan puste?
De flyttet meg mye rundt. Ulike rom, ulike fengsler.
Avhengig av hvem som forhørte meg og hvilke metoder de ville bruke.
De brukte mye muskler.
For det meste elektrisk.
Ja, forflytning... Biler, lastebiler, korridorer, celler...
En gang på et fly. Jeg hadde hette og besvimte da vi tok av.
Det ble jeg straffet for.
Jeg var nok i Russland en del av tiden.
Vil du strekke på beina? Kanskje det hjelper.
De gikk rett til sakens kjerne:
"Hvorfor gjorde Control det alene? Hva håpte han å oppnå?"
"Sitt comeback," sa jeg. Da Io de.
Med småinformasjon om tsjekko- slovakiske militære disposisjoner?
Det ville ikke engang holde til mat på klubben. Så jeg sa-
- at gamle Control kanskje holdt på å miste kontrollen.
Det kjedet dem. Tilbake til buret. Straffet igjen.
Jeg håpte at jeg skulle bli gal.
De visste hvordan man unngikk sånt. De lot meg være noen dager.
De forberedte meg for den lange.
Det var da jeg ga...
- ...ga dem det de ville ha. - Det handler mest om helsen.
Ja, man knekker ikke, man har bare ikke mer å fortelle.
Det som var gjemt lengst inn var det eneste jeg kunne tenke på.
Da fortalte jeg om Controls diagrammer over Stevcek.
Og Controls teori om råtne epler?
Ja, muldvarpen. Og kodenavnene på de Control mistenkte.
Tinker: Percy Alleline, Tailor: Bill Haydon,-
- Soldier: Roy Blant, Poorman: Tobe Esterhase,-
- og Beggarman: George Smiley.
- Hva fikk du for reaksjon? - Han tenkte litt...
- Så tilbød han meg en sigarett. - Hvem?
Hva?
Å, unnskyld. På dette tidspunktet var det en grånet, skjeggete fyr der.
Han var nok storkar. Bare han og noen vakter-
- som gikk unna mens han avsluttet det hele.
- Jeg hatet den jævla sigaretten. - Hvorfor?
Det var et ekkelt amerikansk merke. Camel, faktisk. Jeg husker pakken.
- Røykte han dem? - Uten stopp.
- Var det slik det sluttet? - Omtrent, ja.
Jeg må vite alt, Jim.
Han ville bare vite litt om sladderen på Sirkuset.
- Hvem som var inne og ute. Bare tøys. - Om hva og hvem?
Hvor mye Bland drakk.
Hvordan man kunne stole på noen som kler seg som Esterhase.
En masse tøys.
Hva sa han om meg?
Han viste meg en lighter og sa at det var din.
En gave fra Ann, gravert med "All min kjærlighet" og hennes navn.
- Sa han hvordan han fikk den? - Ved en konfrontasjon du ville huske.
Noe mer?
Jeg gir ikke etter bare fordi en russisk skurk spøker om meg.
Etter Haydons affære med henne, ville hun kanskje endre inskripsjonen.
Jeg ba ham dra til helvete.
Man kan ikke dømme Bill for sånt. Han har andre normer.
- Han har aldri likt regler. - Og du irettesatte ham aldri.
Det var alt, alt.
Bill gjorde mye vesen av din hjemsendelse.
Enhver pris var grei for å få hjem en lojal engelskmann.
Jeg husker hva han syntes om hvordan Control håndterte Testify.
"En inkompetent operasjon, innledet av en gammel mann for ettermælet,-
- og det måtte Jim Prideaux betale for."
- Er du stolt av hukommelsen? - Traff du Bill da du kom tilbake?
- Din eldste og nærmeste venn? - Jeg ble holdt isolert.
Jo, men... Glem det.
Vi avslutter med debrifingen i Sarratt.
Var forhørslederne velvillige eller ikke?
De kom aldri. Ingen spørsmål i det hele tatt.
Jeg var i limbo. Jeg spiste, drakk og sov mye.
Så kom Tobe Esterhase. Han hadde ny dress og var helt selvopptatt.
Han sa at Sirkuset nesten hadde gått under-
- og at jeg var helt utstøtt.
Control var ute av leken og man ville omorganisere for å glede regjeringen.
- Sendte de Tobe? - Ja, den lille sjarmøren.
- Jeg skulle ikke uroe meg. - Hvorfor?
For historien min. Uansett hva Control hadde sagt.
- Sa Tobe det rett ut? - Han sa å få kjente til sannheten-
- og at alt skulle tas hånd om.
- Alle fakta var kjent. - Jaså, var de?
Så ga han meg tusen pund i kontanter, som tillegg til erstatningen min.
- Fra hvem? - Det sa han ikke.
Virket det ikke litt underlig?
Ingen forhør. Og at Tobe strødde rundt med penger?
Russerne hadde oppdaget akkurat hvor store mistanker Control hadde-
- om en forræder på Sirkuset.
Han hadde redusert antallet til fem,-
- men likevel spurte ingen deg om noe?
Alle fakta var kjente.
Tobe beordret meg til ikke å ta kontakt med noen eller avsløre noe.
Sirkuset var i gang. Jeg kunne glemme "Tinker, Tailor"-
- og hele spillet, med muldvarper og alt.
"Trekk deg," sa han. "Du har vært heldig, Jim. Glem alt."
"Eller hva? Glem alt."
Så Tobe nevnte faktisk "Tinker, Tailor" for deg?
Hvordan i all verden fikk han vite det?
Det er det jeg har gjort.
Jeg har adlydd ordrer og glemt.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.primetext.tv